Вулиця Енергетична (Львів)
Вулиця Енергетична Львів | |
---|---|
![]() (вул. Енергетична, 6) Один з будинків колишньої дільниці «Власна Стріха» (вул. Енергетична, 6) | |
Місцевість | Персенківка |
Район | Сихівський |
Колишні назви | |
Над Ярем, Над Яром | |
польського періоду (польською) | Nad Jarem |
радянського періоду (українською) | Над Яром |
радянського періоду (російською) | Над Яром |
Загальні відомості | |
Протяжність | 460 м |
Координати початку | 49°48′57″ пн. ш. 24°01′33″ сх. д. / 49.8161000° пн. ш. 24.025889° сх. д.Координати: 49°48′57″ пн. ш. 24°01′33″ сх. д. / 49.8161000° пн. ш. 24.025889° сх. д. |
Координати кінця | 49°49′03″ пн. ш. 24°01′42″ сх. д. / 49.8177528° пн. ш. 24.0285194° сх. д. |
поштові індекси | 79026[1] |
Транспорт | |
Рух | двосторонній |
Покриття | асфальт |
Будівлі, пам'ятки, інфраструктура | |
Будівлі | № 1—24[2] |
Поштові відділення | ВПЗ № 26 (вул. Стрийська, 78)[1] |
Забудова | триповерховий конструктивізм 1920-1930-х, п’ятиповерховий 1960-х років[3] |
Зовнішні посилання | |
У проєкті OpenStreetMap | пошук у Nominatim |
Мапа | |
Вулиця Енергетична — вулиця у Сихівському районі міста Львова, у місцевості Персенківка, сполучає вулицю Козельницьку з вулицею Панаса Мирного, утворюючи з останньою перехрестя.
Від 1929 року вулиця мала назву Над Ярем[4]. У липні 1944 року отримала назву Над Яром[4]. Сучасна назва від 1955 року[4].
Горішня частина вулиці забудована здебільшого триповерховими житловими будинками у стилі польського конструктивізму кінця 1920-х років, а долішня — п’ятиповерховий радянський конструктивізм 1960-х років[3].
№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9, 12 — житловий комплекс з дев'яти триповерхових будинків, збудованих у 1928—1929 роках за проєктом відомого краківського архітектора Вацлава Новаковського. Будинки по периметру оздоблені клінкерною цеглою. Клінкерне облицювання мають тяги на фасаді, вхідні портали та вікна. Фасади будинків сегментовані красивими карнизами. Попри планувальні відмінності, всі вони були накриті високими чотирисхилими дахами з червоної дахівки. Вся забудова відсунута від червоної лінії. Навколо будинку архітектор запланував цілі сади та палісадники, які розмежовують будинки та відділяють від вулиці. Разом із розташованими поруч садибними будинками при вул. Власна Стріха (нині вулиця Панаса Мирного), що були зведені дещо раніше, разом утворювали житлову дільницю «Власна Стріха»[5]. Цікавим було те, що у кожному будинку була запроектована власна котельня в підвалі, а на даху були пральня та сушарня. У міжвоєнний період в цих будинках мешкало багато польських військових, а за радянських часів — гарні просторі помешкання, а також приміщення пральні, сушарні, котельні переробили на комунальні квартири. Тут мешкали переважно працівники електростанції[6]. Підвальне приміщення № 3 за радянських часів займав продуктовий магазин для діабетиків, нині там міститься магазин «Продукти».
№ 10а — розташований автогаражний кооператив «Енергетик-2».
№ 18 — типова житлова п'ятиповерхівка, збудована у 1960-х роках, за радянських часів тут працював овочевий магазин, нині тут діє дизайн-студія «Артес».
№ 19 — до 1990-х років тут працювало ательє з пошиття портьєр, нині тут майстерня з ремонту м'яких меблів.
Між житловими будинками на вулиці Івана Франка, 157а та вулиці Енергетичній, 19 зростає 150-літній дуб, якому рішенням виконкому ЛМР від 25 лютого 2021 року надано статус ботанічної пам'ятки природи місцевого значення «Віковий дуб». Дерево має 5-метровий обхват стовбура. Це найбільший за таким показником дуб на території Львова[7].
№ 22 — за радянських часів працював приймальний пункт пральні, нині — перукарня.
-
Будинок № 6
-
Будинок № 9
-
Будинок № 12
1982 року було прокладено тролейбусну лінію вулицею Енергетичною, якою курсував маршрут № 17, що сполучав вулиці Радянської Конституції (нині вулиця Симоненка) та Енергетичну. Крім того вулицею курсував маршрут № 1, що сполучав вулиці Енергетичну та Руставелі[8]. У 1984 році маршрут № 17 був скасований[9], а маршрут № 1 курсував до свого скасування у 2008 році[10]. Від 2008 року тролейбусне сполучення вулицею Енергетичною не здійснюється.
- ↑ а б Знайти поштовий індекс. ukrposhta.ua. Укрпошта. Архів оригіналу за 4 жовтня 2021. Процитовано 3 січня 2022.
- ↑ Знайти адресу. ukrposhta.ua. Укрпошта. Архів оригіналу за 10 липня 2022. Процитовано 10 листопада 2022.
- ↑ а б 1243 вулиці Львова, 2009.
- ↑ а б в Довідник перейменувань вулиць і площ Львова, 2001.
- ↑ Проєкт «Інтерактивний Львів»: вул. Енергетична, 1—12 — комплекс житлових будинків. lvivcenter.org. Центр міської історії Центрально-Східної Європи. Архів оригіналу за 2 березня 2022. Процитовано 17 березня 2019.
- ↑ Мирослава Ляхович (26 листопада 2018). Житловий комплекс від краківського архітектора, або де у Львові вулиця-сад. modernism.lviv-online.com. Архів оригіналу за 20 грудня 2021. Процитовано 17 березня 2019.
- ↑ Наталя Дуляба (26 лютого 2021). 150-річний львівський дуб визнали пам'яткою природи. portal.lviv.ua. Інформаційна агенція «Львівський портал». Архів оригіналу за 12 квітня 2022. Процитовано 2 січня 2023.
- ↑ Cхема ліній тролейбусу 1982 р. lvivtrans.net. Львівський електротранспорт. Архів оригіналу за 30 березня 2019. Процитовано 26 жовтня 2021.
- ↑ Cхема ліній тролейбусу 1984 р. lvivtrans.net. Львівський електротранспорт. Архів оригіналу за 30 березня 2019. Процитовано 26 жовтня 2021.
- ↑ Cхема ліній тролейбусу 2008 р. lvivtrans.net. Архів оригіналу за 30 березня 2019. Процитовано 26 жовтня 2021.
- Ілько Лемко, Михалик В., Бегляров Г. Енергетична вул. // 1243 вулиці Львова (1939—2009). — Львів : Апріорі, 2009. — С. 278. — ISBN 978-966-2154-54-5.
- Мельник Б. В. Покажчик сучасних назв вулиць і площ Львова // Довідник перейменувань вулиць і площ Львова. XIII—XX століття. — Львів : Світ, 2001. — С. 21, 87, 113. — ISBN 966-603-115-9.
- Мельник І. В. Вулиці Львова. — Харків : Фоліо, 2017. — С. 270. — ISBN 978-966-03-7863-6.
- Проєкт «Вулиці Львова»: вулиця Енергетична. lvivcenter.org. Центр міської історії Центрально-Східної Європи. Процитовано 26 жовтня 2021.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з параметром url-status, але без параметра archive-url (посилання)